I skal gå hen i gymnastiksalen nu.
I får ikke ballade. I skal bare gå hen i gymnastiksalen.
Hvad er der galt?
Der er sket noget frygteligt.
Der skete noget lignende for to år siden -
- da mr. Harris, den tidligere dekan, døde af et hjertestop.
Lærernes alder taget i betragtning -
- og den elendige kost, vi får på Culver Creek Campus -
- er det overraskende, at det ikke sker oftere.
Det er sikkert Hyde.
Den gamle mand havde åbenbart kun et par åndedrag tilbage.
Stakkels rad.
Du ser ud til at have tømmermænd.
Så forstiller jeg mig godt, Tyksak, for jeg er døden nær.
Og du ser ... anderledes ud.
- Alaska og jeg ... - Så fuld var jeg ikke.
Kom.
Stakkels dr. Hyde.
Han var min yndlingslærer af alle.
Det vil da sikkert glæde ham at høre.
Hyde er her.
Hvor er Alaska?
- Nej. - Tyksak, er Alaska her eller ej?
Godmorgen.
Er alle her?
Nej, Alaska er her ikke.
- Er alle andre her? - Alaska er her ikke.
Tak, Miles.
Det er tidligt, og I undrer jeg nok over ...
Vent! Vi kan ikke begynde uden Alaska.
Jeg beder dig.
Kan vi ikke nok vente på Alaska?
I aftes ...
I aftes var Alaska Young ude for en frygtelig ulykke.
Hun blev dræbt.
Alaska Young er gået bort.
Hun ... Hun er ikke død.
Hun er ikke død.
Hvorfor græder alle?
Hun er ikke død. Hun laver numre med folk.
Det er bare et nummer. Dem er hun god til.
Miles ... Jeg så hende.
Jeg er ked af det.
Hvad skete der?
Det lød, som om nogen fyrede heksehyl af i aftes.
Jeg løb ud for at se, hvad der skete, og hun kørte fra campus.
Det var sent. Det regnede.
En lastbil var brudt sammen og blokerede begge vejbaner.
Politiet havde en patruljevogn på stedet, og hun ramte den.
De sagde, hun ramte den uden at undvige.
De mener, hun var meget beruset. De kunne lugte alkohol.
Jeg talte med politiet, og det skete omgående.
Rattet ramte hendes bryst og ...
Så du hende?
Hvordan så hun ud?
Som Alaska.
Hun var død, Miles.
Jeg forstår.
Tak.
- Mr. Martin? - Jeg ryger ud, ikke? Så smid mig ud.
Hvis jeg ikke røg ud før, så ryger jeg nu.
Kan man ryge ud to gange? For så er det det, jeg skal.
Havde du gjort dit pokkers arbejde, var hun måske stadig i live, men pyt.
Jeg fyrede krudtet af.
Hun sagde, hun måtte af sted, og jeg vidste ikke hvorhen.
Hun sagde, hun godt kunne køre, og jeg troede på hende og lod hende.
Så det er min skyld. Så smid mig ud!
Bare smid mig ud!
Vær sød at smide mig ud.
Vi må fange dem nu. Krebsesæsonen varer ikke evigt.
Vi fanger dem, koger dem og suger deres hoveder.
Hovederne smager lækkert.
Kom nu og hjælp.
Skal du ud at svømme?
Jeg bliver ikke smidt ud endnu.
Jeg pakkede til ingen verdens nytte.
Hvad pokker skete der?
Hun kom ind på vores værelse.
Hun var hysterisk.
Hun sagde, hun måtte væk.
Vi afledte Ørnens opmærksomhed, og hun kørte.
Hvorfor var hun hysterisk?
Hun var usammenhængende.
Hun var nok rimelig fuld.
Og I lod hende bare køre?
- Hun sagde, vi ... - Gør I bare, hvad hun siger?
Det er Alaska. Det gjorde vi alle.
I skulle have standset hende!
Hun handlede altid på impulser! Hun skal overvåges som en treårig.
En fejl, og så dør hun.
Hvordan kunne I lade hende køre?
Det gør ondt at trække vejret.
Jeg går en tur for at trække luft.
Hvis du ikke kan få vejret, er en gåtur en dårlig idé.
Dårlige idéer er mit særkende for tiden.
Vi føler os allerede skyldige.
Det bør I også.
MILES, DINE FORÆLDRE HAR RINGET
Hallo?
HEJ, MILES RING TIL DINE FORÆLDRE!
Dine forældre har ringet.
Det er ikke første gang.
Er du okay?
Undervisningen er aflyst. Jeg bliver her hos dig.
Tyksak, for pokker. Hvornår har du sidst rejst dig?
Maureen laver ikke andet end farsbrød.
Det er hverken fars eller brød, men du bør spise.
Vi sagde ikke: "Lad være med at køre. Du er fuld."
Vi sagde ikke: "Vi lader dig ikke sætte dig ked af det ind i en bil."
Vi sagde ikke: "Vi insisterer på at tage med."
Vi sagde ikke: "Det kan vente til i morgen."
Hvad som helst og alt kan vente.
Jeg har virkelig tænkt over det -
- men jeg ved ikke, hvorfor vi ikke sagde noget.
Undskyld, jeg bebrejdede jer.
Det var på sin plads.
Hvordan har Obersten det?
Hvor er Obersten?
Det ved jeg ikke. Jeg har ikke set ham siden rygehullet.
Hvad? Har du ikke set ham al den tid?
Han gik en tur og kom aldrig tilbage?
- Han kan være hoppet ud fra en bro. - Pis.
- Satans. - Rolig.
Vi skal have gang i dit blodomløb.
- Og så finder vi Obersten. - Okay.
- Bør vi ikke sige noget? - Jeg vil ikke skræmme Dolores.
Og Ørnen skal heller ikke skræmmes.
- Vi finder ham. - Okay.
Okay.
Okay. Fundet.
Hej. Har du det godt?
Lad os få dig indenfor.
- Hvordan føles det? - Bedre. Varmere.
- Okay. - Vent.
Hold mig i hånden.
Okay.
Men det er alt. Ikke noget kysseri.
Un moment de silence, s'il vous plait.
Comment allez-vous?
Forfærdeligt.
En français, s'il vous plaît.
Der er en lov imod, at forældre skal begrave deres børn.
Nogen bør håndhæve den.
Vi fortsætter religionsstudierne -
- men vores spørgsmål vil uden tvivl være mere umiddelbare -
- end de var for et par dage siden.
Hvad sker der, når man dør -
- er ikke længere et spørgsmål, vi blot filosoferer over.
Det er et spørgsmål, vi må stille vedrørende en klassekammerat.
Så hvordan har I det?
Miss Moser?
Det her lyder nok mærkeligt -
- men jeg oplevede en mystisk indikation på Alaskas tilstedevær.
Det kan du ikke mene.
Du blev ikke spurgt, mr. Martin.
Jeg mener det, Chip.
Jamen så fortsæt endelig.
Jeg var på Miss Ann's Diner, og pludselig gik alt lyset ud -
- bortset fra lyset over mit bord, som begyndte at flimre.
Det var tændt et sekund, og så slukkede det lidt -
- og så var det tændt et par sekunder, og så slukkede det.
Og så indså jeg, at det var Alaska.
Jeg tror, hun prøvede at morse, men jeg kan ikke morse.
Det vidste hun nok ikke.
Mr. Martin?
Jeg har kæmpet med universets dybe uretfærdighed.
Himmelske Fader, hvordan er det muligt, at Alaska er væk -
- mens vi hænger på Holly?
Ved du hvad, Chip? Du må være åben for universet.
Ved du hvad, Holly? Universet taler tydeligt til mig.
Okay, så er det godt.
I husker måske, at I blev spurgt:
"Hvad er det vigtigste spørgsmål, folk står over for -
- og hvordan besvares det spørgsmål i de traditioner, vi studerer?
HVORDAN SLIPPER VI UD AF LIDELSENS LABYRINT? - A
Dette var Alaskas.
I næste opgave skal I besvare hendes spørgsmål. Men om jer selv.
På et tidspunkt ser vi alle op og indser, vi er fanget i en labyrint.
Sådan har I det sikkert alle lige nu.
Så hvordan klarer I jer igennem?
Hej, Chip.
Jeg ved ikke, om du har hørt det, men efter alt det, der er sket -
- frafalder Kevin og Longwells forældre sigtelsen.
Jeg undrede mig over, hvorfor jeg ikke var blevet smidt ud endnu.
Det er pænt af dem.
Chip, du skal vide ...
Du har nogen at sidde ved siden af i bussen til begravelsen.
Vi tager alle sammen noget med til at lægge ved vejsiden, hvor det skete.
Det er på vejen, så ...
Jeg ved, hvor meget hun betød for dig.
Du skal ikke være alene.
Tak, Sara.
Men vi kører bare i vores egen bil. Men vi ses derhenne.
Okay.
Jeg vidste ikke, vi selv kørte.
Jeg skal ikke den vej.
Vi må se, om Lara kan køre os. Vi må bare tage en omvej.
God idé.
Det er rart, at du har bemærket min udsøgte ekvipering, mr. Halter.
Jeg frygtede, at min underspillede elegance var tabt på jer elever.
Engang satte folk en ære i deres udseende.
Nu er det hele joggingbukser og, vorherre bevares, klip-klapper.
Men du er kommet til det rette sted.
Hvis man vil have en god knude, må man have et godt slips.
Og dette er fremragende.
Jeg havde det på til Diegos begravelse.
Ikke at jeg var inviteret.
Hans forældre accepterede ham aldrig, som han var.
Eller hvem han var sammen med.
Det gav mig styrke dengang.
Og jeg håber, at det giver dig styrke nu.
Godt.
Meriwether Lewis' sidste ord var ...
"Jeg er ikke en kujon, men jeg er umådeligt stærk."
"Det er hårdt at dø."
Jeg er sikker på, at det er sandt -
- men det kan ikke være meget hårdere end at blive efterladt.
Alt, der føjes sammen, falder fra hinanden. Alt.
Den stol, jeg sidder på, blev bygget, og vil falde fra hinanden.
Jeg vil gå i opløsning. Sandsynligvis før stolen.
Og du vil gå i opløsning.
De celler og organer og systemer, som gør dig til dig, fandt sammen -
- voksede sammen og må falde fra hinanden.
Intet varer ved.
Hverken pigen Alaska eller stedet Alaska.
End ikke Jorden.
Du er ikke typen, der giver peptalks, hvad?
Kan du huske, hvad buddhisterne siger, livet er?
- Lidelse. - Og lidelse forårsages af begær.
Ophøret af begær er ophør af lidelse.
Når man holder op med at ønske, at ting består, hører lidelsen op.
Indtil da vil det her gøre ondt.
Men du overlever.
Indtil du ikke gør.
Fortsættelse følger.
Telefonen ringede.
- Hvad? - Den aften.
Hun stod op. Telefonen ringede.
Hun gik ud for at tage den. Hun havde det fint indtil da.
Så hun ville væk på grund af opkaldet.
Okay, men hvem ringede så til hende?
Det her er altså Vine Station.
Alaska overdrev ikke. Vine Station er et hul i jorden.
Det er ikke så sært, hun ville væk herfra.
Du undrer dig måske over, hvorfor kisten er lukket.
Hendes mors kiste var åben.
Alaska fortalte mig bagefter ...
Hun sagde: "Farmand ..."
"Lad dem aldrig se mig død."
Så det er derfor.
Nå, men hun er ikke i den.
Hun er hos Vorherre.
Jeg troede, jeg ville kunne fornemme, at hun så ned på os, men ...
... hun er bare væk.
Undskyld, Alaska.
Du havde fortjent en bedre ven.
Mr. Chase.
Det var det.
Har du det godt?
Jeg ville bare have jer til at høre efter.
Stole på mig og respektere mig.
Frygte mig, om nødvendigt.
Så jeg kunne beskytte jer og sørge for, at I var i sikkerhed.
Jeg lagde så meget i arbejdet, at det kostede mig mit ægteskab.
Jeg anlagde overskæg i håb om at udstråle autoritet -
- så I ville høre efter.
Men det var mig, der skulle have lyttet.
Hun led, og jeg gjorde det værre.
Det gjorde vi alle.
Men I er kun børn. I skal begå fejl.
Jeg er den voksne, og jeg svigtede jer alle.
Men især hende.
Det er ikke for sent.
Vi kunne alle sammen godt bruge en voksen lige nu.
Forresten ... Overskægget virkede ikke.
Det ved jeg.
Tak, mr. Chase.
Herren er min hyrde, mig skal intet fattes.
Han lader mig ligge på grønne vange.
Til hvilens vande leder han mig.
Han kvæger min sjæl.
Han fører mig ad rette veje for sit navns skyld.
Skal jeg end vandre i dødsskyggens dal ...
Hun sagde: "Min kære, på dine altre har jeg lagt marguerit og valmue -
- og roser så sarte som aprilsne."
"Men her," sagde hun, "hvor ingen kan se det -
- gør jeg et offer i græsset af radiser og blomster."
Og så græd hun af frygt for, at Herren ikke ville godtage det.
Den gode Herre i sin have søgte nyt løv og skygge -
- og det var alt, han tænkte på.
Han hørte hendes tilkendegivelse, halvt bøn og halvt vise -
- og mærkede en stille skælven -
- der ikke var himmelsk kærlighed ej heller medlidenhed.
Ethvert fingeraftryk efterlader et mærke -
- og viser afdøde, at hun betød noget.
- Jeg elsker dig. - Det ved jeg, du gjorde.
Nej! Ikke datid.
Jeg elsker dig, og jeg er virkelig ked af, at jeg lod dig køre.
- Kom, Tyksak. - Jeg er virkelig ked af det.
Kom, Tyksak. Lad os gå.
Og så tager han bare fat i hendes bryst og holder fast i det.
Jeg føler, at hun talte til mig.
Hun prøvede at sige noget. Gid jeg havde kunnet forstå.
Alaska var den første pige, jeg kyssede, da jeg kom i skole.
Næste dag sagde hun, at hun fortrød "inderligt".
Hvis man tænker over det, er det hele hans skyld.
Hendes far?
Hvad har det med ham at gøre?
Mener du det? Det hele, for fanden.
Han bebrejdede hende moderens død. På grund af ham tog hun ikke hjem.
Se den sørgelige, fede nar.
Taberen er allerede ved at drikke sig fuld.
Ved du, hvem der også var en fuld taber? Min far.
Jeg er ekspert på området.
Dæmp dig lidt. Han er nok ...
Det begyndte, da hun sladrede, fordi hun ikke kunne tage hjem.
Hendes livsbibliotek blev ødelagt, fordi hun sladrede.
Alt dårligt, der er sket i år, skyldes, at hendes far er en nar.
Oberst!
Hallo! Du ødelagde hende! Du ødelagde hende!
Havde du støttet hende, var det aldrig sket.
Hun havde ikke været trist og drukket så meget.
Hun havde haft en bil med airbag!
Det skulle have været dig i stedet for hende!
Det skulle have været dig! Giv slip på mig!
Tag hellere fat i det fulde svin!
Hvad laver du? Du overfalder en mand, der har mistet sit barn!
- Jeg beklager. - Han har ret.
Nej, han er ked af det. Han skal ikke have opmærksomhed.
Jeg mistede hende for længe siden.
Det, jeg gjorde ...
De ting, jeg sagde ...
Jeg fortjente hende ikke.
Og nu er hun væk.
Og jeg kan aldrig gøre det godt igen.
Undskyld, lille skat.
Kom her.
Så, så ... Velsign ham, Gud.
Vær barmhjertig.
Det var ikke mit stolteste øjeblik.
Du skal ikke regne med at blive inviteret til mange begravelser nu.
Det går nok.
Tyksak, er du officielt ryger nu?
- Det ville Alaska have gjort. - Hun ville også hade begravelsen.
Det er vi vist alle enige om.
Hej, gutter. Hvordan har I det?
- Ad helvede til. - Hvordan har du det?
Som Alaskas længstvarende og sundeste forhold må det være svært for dig.
Jeg vidste ikke, man kunne have det så elendigt.
Jeg føler mig skyldig. Som om jeg burde have vidst noget.
- Eller gjort noget. - Jeg ved, hvordan det føles.
Intet af det giver mening.
Hvordan kan en, der var så ung og levende, være død?
Så vi bebrejder os selv og tror, vi kunne have skabt et andet udfald.
At verden ikke er et sygt sted, hvor en pige dør uden grund.
Jeg hedder Fiona.
Jeg går i skole med Jake. Jeg har kun mødt Alaska en gang -
- men hun gjorde indtryk.
Fiona.
Du er tydeligvis meget klog, men der må være en grund.
Hvis ikke til hendes død, så hvorfor hun satte sig bag rattet -
- eller hvem pokker der ringede til hende den aften.
På mønttelefonen?
Ja.
Det var mig.
Jake ringede.
Efter det opkald ændrede alt sig.
Hvad sagde du?
Åbenbart det forkerte.
- Hallo? - Alaska?
Tænk, at du tog den.
Det er godt at høre din stemme. Jeg savner dig.
Ja, Jake, jeg savner også dig, men det er ret sent.
Det ved jeg godt. Jeg ved, vi ikke er sammen lige nu.
Jeg ved ikke hvorfor, men ...
Jeg tænker på dig hver eneste dag.
Forhåbentlig kan vi snakke på denne dato, selv når vi er gamle, og ...
Hvad mener du med denne dato? Hvilken dag er det?
Det er vores årsdag. Det er to år siden, at vi mødtes.
Nej. Det kan ikke passe.
Du skal ikke blive ked af det. Det er i orden, du ikke husker det.
Jeg er lidt af en nørd.
Alaska?
Alaska? Er du der stadigvæk?
Det næste, jeg husker, er, at jeg sad i Frankrig mellem krigene -
- og så er der en, der har set i avisen, at Alaska er død.
Var det hele samtalen?
Hvad er der så slemt ved jeres årsdag, at hun flippede ud?
- Ingen anelse. - Hun gik ud og satte sig i sin bil.
- Hvorfor, Jake? - Han har sagt alt.
- Hvad sagde du? - Det var alt.
- Hvorfor kørte hun? - Han ved det ikke.
Gid jeg gjorde.
Beklager, mand.
Måske er det lige foran os.
Hun var ked af at gå glip af årsdagen med Jake.
Hun havde dårlig samvittighed over at brænde ham af.
Hun indså, hvor meget Jake betød for hende -
- og hvor led hun havde været, så hun ville undskylde.
Hun ville køre op til ham for at finde sammen igen.
- Ret åbenlyst, men det giver mening. - Hvad?
Nej, det giver ingen mening.
Hun tænkte ikke på Jake, mens hun kyssede mig.
Alaska ville ikke tilbage til ham.
Hør, Tyksak, efter samtalen kom hun jo ikke tilbage for at hygge.
Hun blev ked af det, satte sig i bilen og kørte.
Muligvis hen til Jake.
Øvelsen går ud på at begynde med, hvad man ved -
- og fylde hullerne ud med det mest sandsynlige.
Du skal ikke give efter for fantasien om, at Alaska var forgabt i dig.
Du får alt til at handle om dig.
Ja, for alt det her handler om mig.
Jeg var den sidste, hun kyssede.
Hun sagde: "Fortsættelse følger" til mig.
Det var det sidste, hun sagde, før opkaldet.
Du er ikke noget særligt.
Fordi hun blev fuld, og vi var sammen -
- betyder det ikke, at hun betød mere for dig.
Vi savner hende alle sammen.
Det ved jeg godt.
Takumi hørte Ørnen tale med Alaskas far.
Han kommer og tømmer hendes værelse, så hvis du har noget ulovligt der -
- som han ikke må finde, bør vi fjerne det.
Det er uudholdeligt.
Det ved jeg.
Men vi er nødt til det.
Jeg kan ikke.
Tving mig ikke til at gøre det alene.
Miles, det er godt at høre din stemme.
Skolen har sendt os en e-mail. Vi ved, at en elev er død.
- Stakkels forældre. - Forælder.
Kendte du den pige, der døde?
Ja.
Hun var min ven.
Hun var min rigtig gode ven.
Det var hende, ikke?
Hende, du tilbragte thanksgiving hos.
Ja.
Alaska ...
... hed hun.
Det lyder som et chok, min søn. Jeg ved, det er helt forfærdeligt.
Hvis du har brug for noget, så står vi klar. Det ved du.
Det ved jeg.
Men det her er nok.
Jeg havde bare brug for, at I tog telefonen.
Jeg havde brug for, at I svarede, og det gjorde I.
Ser man det. Se, hvem der besluttede sig for at dukke op.
Jeg kommer for at hjælpe.
Hun efterlod ikke noget sprut, men hun gemte alle sine opgaver.
Hun havde ikke så meget, men hver eneste genstand virker kostbar.
Og sådan bør de behandles.
- Alle de bøger, hun aldrig får læst. - Købt på loppemarked.
Og nu ender de nok på endnu et.
Fra jord er du kommet, på et loppemarked skal du ende.
Vi kan ikke sælge dem. Det virker forkert.
Dem, der har for grelle vandskader -
- begraver vi i en litterær grav.
Det skal stadig besluttes, men du har ret.
Hele John Keats testamente stod på én linjes i jambisk pentameter.
"Min bogreol blandt venner deles skal."
Hun ønsker dem delt blandt sine venner.
Har du set "Generalen i sin labyrint"?
Jeg ved, den nok blev ødelagt i oversvømmelsen.
- Jeg vil have den. - Her er den.
Du overvejer vel ikke at læse den? Det er ikke en biografi.
- Historisk fiktion. - Jeg tillader det.
"Han blev rystet over at indse -
- at kapløbet mellem hans uheld og hans drømme -
- var ved at nå målstregen.
'Pokkers, ' sukkede han.
'Hvordan kommer jeg nogensinde ud af denne labyrint?'"
Oberst, se her.
Sprang du frem til slutningen? Gør du det med alle bøger?
Vejen ud af labyrinten.
"Direkte og hurtigt".
Hold da kæft. Tænk på, hvordan Ørnen sagde, det skete.
Lastbilen, der var brudt sammen.
Politibilen, hun ramte uden at undvige.
De sagde, at sprutten forårsagede ulykken.
Der er åbenbart også en mulighed, vi ikke har overvejet.
Hvad hvis det ikke var en ulykke?
Tekster: Cecilie Hassenkam www.sdimedia.com